GADSDEN GROVE FERMA CETÃţENILOR LIBERI
Nu!
La naiba!
Duceţi copiii înãuntru! Hideţi!
Mergeţi!
Ştiţi ce sã faceţi!
Repede! Repede!
Du-i înãuntru!
Haide, omule. Ãsta nu e un exerciţiu.
Luaţi armele. Ia-ţi muniţia.
Sunt agent special Dennis Abbott de la FBI.
- Asta nu înseamnã nimic aici. - Nu-i nimic, fiule.
Aş vrea sã vorbesc cu cel care comandã aici.
Vor trimite pe cineva, dacã vor sã trimitã pe cineva.
Uşurel! Uşurel!
Bãieţi, chiar trebuie sã fie atât de serios?
Putem sã ne calmãm un pic?
THE MENTALIST Sezonul 6 - Episodul 13
Traducerea şi adaptarea: Cornelia
CU DOUÃ ZILE MAI DEVREME
- Din nou Departamentul de Justiţie. - Trebuie sã te obişnuieşti.
Victima e un avocat american foarte cunoscut.
Ministrul adjunct vrea rãspunsuri.
Drumul este blocat.
No problemo, Moises. Ei sunt cu mine.
Salut, Jane.
- Cum a fost zborul? - Super.
- De cât timp eşti aici? - De vreo orã.
Da, chestia aia e plãcutã, foarte plãcutã pe autostradã.
V-am spus cã e mai rapid sã veniţi cu maşina.
Unde e Lisbon? Nu e Lisbon?
S-a întors în Austin. Încã se mai ocupã de uciderea lui Ardiles.
Dos champurrados, para mi amigos.
- Nu-i nevoie. - Nu, mersi.
Voi pierdeţi. E foarte, foarte bun.
Comandant Delgado, agent special Fischer, agent special Cho.
Încântat.
De îndatã ce am aflat cã victima e un avocat al guvernului american,
am fãcut din acest caz prioritatea mea nr. 1.
Pe aici, vã rog.
Dle comandant Delgado, cum aţi identificat victima aşa repede?
Dupã brãţara de alertã medicalã.
Ea este Edith Firlock, 53 de ani,
avea alergie severã la alune şi lactate.
Nu asta a omorât-o. Ci un glonţ în creier.
- Eu am examinat-o deja. - Mulţumesc, Jane.
- La ce orã a fost gãsit cadavrul? - La 8:00 azi-dimineaţã.
Lipsa sângelui sugereazã cã a fost împuşcatã în altã parte
şi aruncatã aici.
Vreun martor a vãzut când a fost adus cadavrul?
Niciunul care sã vorbeascã despre asta.
O împuşcãturã directã în ceafã, ca la o execuţie.
Ar putea fi cartelul Juarez.
Poliţia localã verificã ipoteza asta chiar acum.
Sã ştiţi cã eu şi comandantul am trecut prin toate astea.
Haideţi sã economisim ceva timp.
Uitaţi-vã la tricou.
La sandale.
Şi asta... Un tatuaj.
Pare sã fie o emblemã.
Deci, are un tatuaj şi-i place sã se îmbrace neprotocolar.
Dar nu-i aşa. Era avocat federal.
Manichiura îngrijitã şi coafura conservatoare sugereazã cã ea...
se strãduia mult sã aibã un aspect elegant şi autoritar...
Şi totuşi, e îmbrãcatã ca o hipiotã de modã veche.
E o costumaţie. Sub acoperire.
- Despre ce e vorba? - Firlock locuia în Fort Worth.
- Ştim de ce se afla în Mexic? - Nu, nu avea nicio treabã oficialã aici.
Grãnicerii zic cã Edith Firlock nu a trecut frontiera în Mexic.
Nu avem nicio înregistrare cu ea cã ar fi venit cu avionul sau cu maşina.
Dar a trecut graniţa cumva.
Îl sun pe Wylie, sã verifice înregistrãrile de pe partea noastrã.
Aşadar, prânzul.
Îţi place tamales?
Drã Graham?
Spuneţi-mi Elsie.
Sã nu uit. Ãsta era a lui Edith. Mi s-a cerut sã-l aduc.
Mulţumesc. Te rog, ia loc.
Edith a fost întotdeauna pasionatã de chestia asta.
Când nu-şi pregãtea un caz, punea poze pe internet.
Când ai închiriat o camerã de la Edith?
Acum cinci ani.
Ne-am cunoscut când m-a ajutat sã scap de o acuzaţie de intenţie de distribuire.
N-am trecut niciodatã graniţa cu o servietã a unui bãrbat,
indiferent cât de bine arãta.
Ştii pe cineva din viaţa lui Edith
care ar fi putut avea vreo problemã cu ea?
Cu Edith? Nimeni. Ea era o persoanã cinstitã.
Un pic severã, dar vedea ce e bun în oameni.
Cu siguranţã, mie mi-a salvat viaţa.
Eşti ultima persoanã care ştim cã a vãzut-o.
- Asta a fost ieri, la ce orã? - La 6:00 dimineaţa.
Plecam la tura de dimineaţã când am dat peste ea.
A zis cã se va întoarce mai târziu în seara aceea.
Acum e moartã.
- A zis unde pleca? - N-am întrebat.
Eşti sigurã cã intenţiona sã se întoarcã acasã asearã?
Avea o depoziţie azi-dimineaţã.
Edith n-ar fi lipsit de la aşa ceva.
Clienţii erau viaţa ei.
Dacã Firlock a venit cu maşina de la Fort Worth la Juarez,
nu avea de gând sã stea mult. Dureazã o jumãtate de zi numai dus.
Nu mai zic de timpul petrecut doar la graniţã.
Nu e chiar aşa de rãu.
Se pare cã dureazã mai puţin decât la aeroport.
Am luat ceva pentru prânz.
Tamales de carnitas.
Cho, un şerveţel.
Dar dacã nu a condus victima pânã în Mexic?
Adicã sã fi fost rãpitã? Da, e o posibilitate.
Tu ce crezi, Jane?
Cred cã o sã vreţi nişte salsa verde la asta.
- Poftim. - Mersi.
Ce crezi despre caz?
Pãi, era costumatã,
pretinzând cã este o veche hipiotã de stânga.
Dacã rezolvaţi acest mister, cred cã o sã-l prindeţi pe criminal.
Dacã ai dreptate.
Pãi, e necesar sã fii atent la unele detalii.
Fiecare om trãdeazã unele adevãruri despre el însuşi.
Apropo, Cho... Aproape uitasem.
ţi-am luat astea de la piaţã.
- Fasole mexicanã sãltãreaţã. - Ştiam cã o sã-ţi placã.
Îmi plãcea la nebunie fasolea sãltãreaţã.
- Uitasem complet de ea. - De unde ştiai?
Preocuparea mea e sã ştiu ce-şi doresc oamenii în secret.
Pe bune? Eu ce-mi doresc în secret?
- Eşti sigurã cã vrei sã rãspund? - Spune-mi.
Ce-ar fi sã fac mai mult de-atât? O sã-ţi fac rost de una.
- Va fi micul meu cadou pentru tine. - Ce anume?
Intrã!
Dle comandant, mulţumesc foarte mult.
Ce sugestie grozavã pentru prânz. E delicios.
- Vrei un pic? - Nu, nu. Nu-i nevoie.
Am venit sã vã spun cã nu este un asasinat al cartelului.
Cum de eşti atât de sigur?
Poliţia localã mi-a spus cã existã un câmp
foarte aproape, foarte izolat, unde cartelul Juarez pune cadavrele.
E un obicei.
Toţi cei de aici folosesc acel câmp când trebuie sã scape de un cadavru.
Deci nu e unul localnic.
Ar putea fi un client care-i purta picã.
Dã vina pe avocat cã a stat la închisoare şi vrea sã se rãzbune.
Da. Trebuie sã ne uitãm în dosarele cazurilor lui Firlock.
Îl sun pe Abbott. Ne revedem în Austin?
Da. Aş putea avea o micã întârziere.
Vreau sã mai arunc o privire la locul crimei, înainte sã plec.
Conform colegilor lui Firlock,
ea a avut cele mai bune rezultate dintre toţi avocaţii apãrãrii
de la Curtea de Apel.
Le-a dat mult de furcã procurorilor, şi a fãcut-o cu foarte puţini bani.
Nu mã mir cã a fost cãutatã intens, dupã aceea.
Totuşi, sã fii avocat federal apãrãtor din oficiu
pare o slujbã nesatisfãcãtoare.
Şi mai ziceau cã ameninţãrile violente din partea clienţilor ei
erau foarte obişnuite.
Dosarele astea tocmai au sosit de la Fort Worth.
Fischer şi Cho vin încoace, ca sã te ajute sã te uiţi prin ele.
Pare sã fie distractiv.
Ce cauţi mai exact, dle Jane?
Pãi...
Nu ştiai cã e un cadavru aici, dar era normal sã nu ştii.
Eşti un important funcţionar de stat.
Însã localnicii ştiau. Şi cum poţi sã maschezi mai bine
implicarea ta într-o crimã, decât aruncând vina pe un cartel?
- Nu existã cale mai bunã. - Exact.
De ce sã arunci cadavrul aici şi nu în locul obişnuit?
Probabil fiindcã e mai convenabil aici.
Dar de ce e mai convenabil?
Dle Jane.
Dle Jane!
Dle Jane?
Ce-ai gãsit, Wylie?
Am cercetat filmãrile de supraveghere pe o razã de 150 de kilometri
în jurul oraşului Juarez.
Şi a trecut pe acolo maşina lui Firlock?
Nu. Maşina ei n-a trecut niciun pod sau prin vreun punct de frontierã
în ultimele 24 de ore.
Bine. Dacã a fost rãpitã, putea fi într-o altã maşinã.
E posibil, dar puţin probabil. În primul rând,
maşina ei ar fi fost gãsitã abandonatã pânã acum.
Am pus jumãtate din Texas s-o caute.
Apoi, existã şi scanarea termicã la frontierã.
Chiar şi un trup într-un camion ar emana un semnal de cãldurã,
dar n-a fost nicio suspiciune raportatã seara trecutã.
În regulã. Dar cum e cu rutele ilegale?
Am vorbit cu cei de la Antidrog, Imigrãri şi cu patrula de frontierã.
Nimic neobişnuit.
De parcã Firlock ar fi apãrut în Juarez din senin.
Bunã, Jane.
Cred cã ştiu cum a ajuns Edith în Mexic,
dar vreau sã iei urma telefonului meu.
Spune-mi doar unde eşti.
Pãi, asta e problema. Nu prea ştiu unde sunt.
Jane, am nevoie de mai multe informaţii.
Jane!
- Ce-a pãţit Jane? - Nu ştiu.
Jane, eşti acolo?
Astea sunt coordonatele locului de unde a sunat Jane.
Nu, nu poate fi corect. A trebuit sã trecem graniţa.
Harta spune cã suntem în Gentry, Texas, acum.
L-am lãsat pe Jane în Mexic.
Rio Grande e chiar acolo.
Sã încerc sã-l sun din nou.
Vine un camion pe drum spre noi.
Ce naiba faceţi? Asta e o proprietate privatã!
FBI. Lasã puşca jos!
- Arãtaţi-mi insigna. - Nu pot s-o fac, pânã nu laşi puşca.
Nu las puşca, pânã nu-mi arãtaţi insigna.
Salut, bãieţi. Scuze de întrerupere!
Fiţi atenţi!
Orice s-ar întâmpla... Orice s-ar întâmpla, nu trageţi!
Jane?
Jane, de unde ai venit?
Din Mexic! Prin tunel!
Vorbim despre cartelul Juarez.
N-am avut încotro, a trebuit sã-i las sã sape acel tunel!
I-ai lãsat sã sape un tunel de 1 km pe pãmântul tãu
şi n-ai primit nimic în schimb, dle Phelps?
Normal cã i-am lãsat. Dar ce puteam face?
Mi-au ameninţat familia.
Am gãsit sânge pe pãmântul tãu, foarte mult...
- La 60 de metri de intrarea în tunel. - Nu ştiu nimic despre asta.
- Grupa "B", ca a lui Edith Firlock. - Cine e Edith Firlock?
Femeia nevinovatã pe care ai omorât-o
şi ai târât-o prin tunel şi-ai aruncat-o în Juarez.
E doar o chestiune de timp pânã vom gãsi AND-ul tãu pe trupul ei.
- Nu s-a întâmplat deloc aşa. - Nu? Spune-mi.
Ieri în zori, m-am dus sã verific vitele. Vãzusem nişte ulii.
M-am dus cu maşina, crezând cã e rãnitã vreo bovinã.
Am gãsit-o pe femeia aia moartã.
Zãcea cu braţele încrucişate, arãtând înfiorãtor.
Ultimul lucru care-mi trebuia era ca poliţia sã dea târcoale.
- Aşa cã am dus-o de-acolo. - Ce-ai fãcut cu maşina ei?
Nu era nicio maşinã. Era doar cadavrul.
Dl Phelps e vinovat de multe lucruri
care-l vor bãga în puşcãrie pentru mult timp.
Dar nu crezi cã a omorât-o pe Firlock.
- Nu, nu cred. - Nici eu.
Nu?
- Am fi gãsit mai mult sânge în tunel. - Deci, suntem de acord.
N-am sã spun nimãnui, dacã tu nu spui.
Dar cineva a omorât-o pe femeia aia pe proprietatea lui Phelps.
Cineva care nu ştia despre tunel, cãci ar fi ascuns chiar el cadavrul.
Mã intereseazã mai mult cum a gãsit Phelps cadavrul.
- Cu braţele încrucişate. - Asta sugereazã o oarecare grijã.
Deci tu crezi cã ucigaşul o cunoştea pe Firlock.
Super! Asta credeai tu cã-mi doresc în secret?
- Da, ar fi grozav sã fie bun. - Agent Fischer,
am verificat tatuajul pe care mi l-aţi trimis.
Îmi pare rãu cã a durat atâta. Tatuajul lui Firlock era o emblemã
a unui fond de apãrare juridicã ce s-a închis acum 25 de ani.
Ea era membrã?
Exact. Ei reprezentau grupurile marginale...
Dumnezeule! Ãla e un Tamagotchi?
Scuzã-mã. Îmi dai voie? Mulţumesc.
L-am cumpãrat pentru tine.
Adoram chestiile astea când eram copil!
Le-am distrus pe ale mele, dar pe ãsta îl voi ţine în viaţã.
- Mulţumesc foarte mult! - Cu plãcere.
Probabil cã erai foarte haioasã la petrecerile celorlalţi copii.
Ce fãcea Firlock în Gentry?
E mult de mers cu maşina, pentru o cãlãtorie de o zi.
Dar e un drum plãcut, totuşi. Cum stai cu dosarele de caz?
Mã adorm.
Am decis sã fac o pauzã şi sã mã uit la site-ul cu poze.
Ia te uitã!
Astea sunt pozele pe care le-a descãrcat cu o searã înainte de a pleca spre Gentry.
- Piaţã de fermieri. Minunat. - Mã întreb unde este.
- E simplu... În Gentry. - De unde ştii?
Turbine eoliene sunt aceleaşi care se pot vedea de la ferma lui Phelps.
Deci vede pozele astea pe internet
şi, a doua zi, sare în maşinã pentru o cãlãtorie de o zi?
De ce ar face cineva asta?
Pãi, porumbul de pe coceanul ãla aratã foarte apetisant.
Aş putea merge cu autorulota mea pânã în Gentry.
Vrei sã vii cu mine?
Într-un container argintiu? Nu, mersi.
Atunci, o sã meargã Fischer.
Eu tot mai încerc sã aflu cine ne-a ascultat telefoanele
şi l-a omorât pe Ardiles.
Van Pelt a prins o pistã, dar aştept un judecãtor care sã elibereze un mandat
- pentru percheziţionarea proprietãţii. - J.J. îmi e dator cu un serviciu.
LaRoche?
Da. Am aflat cã lucreazã la Afaceri Interne, în poliţia San Francisco.
Dacã pocneşti din degete, pariez cã vine în fugã.
Noi suntem ultimii pe care i-ar ajuta. Şi-a pierdut slujba din cauza noastrã.
Nu spun cã o sã vrea sã ne ajute,
dar dacã tu o sã-i menţionezi cã sunt şi eu implicat,
el îmi e oarecum dator şi cred cã va fi bucuros sã ajute.
Doar ziceam şi eu...
- Am ajuns deja? - Da, suntem pe drum de cinci ore.
Cred cã am aţipit.
În regulã. Sã-i cunoaştem pe nişte localnici.
Uite nişte poze cu victima, ca sã le arãtãm.
E vremea prânzului. Sunt prea mulţi oameni.
Mai bine sã aşteptãm sã se mai împuţineze mulţimea.
Unde te duci?
Mã duc sã trag... un pui de somn.
Dormi în timpul serviciului?
Bunã!
Mã întrebam dacã ai vãzut-o pe femeia asta
pe undeva pe-aici, în ultimele câteva zile.
- Încercãm sã-i dãm de urmã. - Cine eşti?
Kim Fischer. Sunt de la FBI.
Da, nu ştiu nimic.
Înţeleg cã "nu". Mulţumesc pentru timpul acordat.
O sã iau una.
Untul nostru de arahide e complet natural şi fãcut manual.
Mulţumesc!
- E absolut delicios. - Clancy!
Kim!
Clancy, pari un om care ştie cum merg treburile în piaţa asta.
Lucrez în piaţa asta de vreo doi ani, deci...
Mi-ar prinde bine ajutorul tãu. Ai vãzut-o pe femeia asta?
Poate cã a fost aici acum câteva zile,
purtând un tricou cu "Eliberaţi-l pe Mandela!".
Da! Îmi amintesc acel tricou. Cred cã i-am dat şi o mostrã.
Îţi mai aminteşti şi altceva? Mai era cineva cu ea?
Deci tu eşti poliţista despre care vorbeşte toatã lumea?
- Poliţista? - Sunt de la FBI.
Ca ofiţer al forţelor de aplicare a legii, trebuia sã te prezinţi.
Bine! O femeie nevinovatã a fost ucisã.
Eu doar caut informaţii.
Vrei adevãrul, şi totuşi vrei sã ajungi la mine prin viclenie.
- Cum te cheamã? - Sunt agent special Fischer.
"Special", într-adevãr.
Ei bine, agent Fischer,
ce pretenţii ai ca ceilalţi sã respecte legile guvernului,
dacã nu le respecţi nici mãcar tu?
Salut, LaRoche.
S-ar pãrea cã eşti ocupat.
Ai ochiul ager ca întotdeauna, tinere Rigsby.
- Van Pelt. - Îţi place la Afaceri Interne?
Cã mã confrunt cu suspiciunea şi dispreţul,
pentru jumãtate din salariul pe care-l primeam la BIC?
Nu, nu-mi place la Afaceri Interne.
Dar n-aţi venit ca sã discutãm problemele mele, nu?
Cred cã te-a sunat Lisbon.
Telefoanele vechii voastre echipe au fost ascultate, Ardiles a fost omorât...
Da, mi-a spus.
Ca sã fiu sincer, nu mã intereseazã durerea de cap
care pare sã vã fi apucat pe toţi.
Oricât de proastã e slujba asta, e lipsitã de dramã.
O zi bunã!
Ni s-a spus sã-ţi aducem aminte cã-i eşti dator lui Jane.
Şi dacã ne ajuţi, datoria ta faţã de el va fi rezolvatã.
O sã... fac rost de un mandat şi voi cerceta clãdirea.
- O sã vã anunţ, dacã gãsesc ceva. - Aş vrea sã asist şi eu.
Nu mai eşti în activitate.
J.J., vieţile noastre sunt în joc aici.
Fãrã... dramã.
Sã mergem.
Un rodeo dur.
Dur, dar nu fãrã recompense. Clancy, cel cu taraba cu unt de arahide
îşi aminteşte cã i-a dat lui Firlock o mostrã.
Pãi, e interesant.
Da. Când a aflat cã sunt de la FBI, s-a retras, ca toţi ceilalţi.
Poate cã cineva a aflat cã Firlock era avocat federal şi l-a deranjat.
E o teorie rezonabilã. Dar e greşitã.
Unde te duci?
Pãi, ai zis cã Edith a acceptat mostra de unt de arahide?
De ce ar face asta?
Brãţara de alertã medicalã zicea cã e alergicã la alune.
Bingo! E rândul meu.
Aţi vrea sã gustaţi nişte unt de arahide proaspãt?
Da. Cu plãcere.
E delicios. Tu îl faci?
Desigur.
Dã-mi un borcan din ãsta pentru drum.
Mersi. Şi... şi asta, unul din ãsta.
Mulţumesc.
- Zece dolari pentru amândouã? - Foarte rezonabil.
- Încotro mergi? - Probabil spre vest.
Da, nu am niciun plan,
caut doar un drum neted pentru autorulota mea argintie.
- E un vehicul frumos. - Da, e casa mea.
Cel puţin pânã gãsesc un loc unde sã mã stabilesc.
Vreau sã am ferma mea, într-o zi.
E o viaţã frumoasã.
"Gadsden Grove." "Ferma cetãţenilor."
Care-i treaba cu asta?
Doar nişte fermieri care vor sã trãiascã în felul lor.
- Da. Ca o comunitate? - Nu, nimic în genul hippie.
Nu, vrem doar sã ne ferim de abuzul de putere care existã în lume.
Te înţeleg.
Dacã un om vrea dreptate şi libertate în lumea asta,
trebuie sã şi le gãseascã singur.
- Exact. - Da.
Mi-a fãcut plãcere sã stãm de vorbã. Mulţumesc.
- Da. Mai bine plec la drum. - Ştii, dacã...
...dacã îţi place sã fii fermier, ar trebui sã ne vizitezi,
sã arunci o privire.
- Nu vreau sã creez probleme. - Nicio problemã.
De fapt, mã duc acolo chiar acum.
Da, sigur, de ce nu? E o ofertã foarte generoasã.
- Patrick. - Alex.
- Încântat de cunoştinţã. - Şi eu.
Am primit un raport despre un vehicul abandonat,
care se potriveşte cu descrierea maşinii lui Edith Firlock.
Serios? Unde e?
Abandonatã într-un şanţ, nu departe de locul unde eşti acum.
Super. Mã duc acolo cu Jane şi vom verifica.
Jane! Jane!
Da, domnule. Avem 4oo de hectare.
Suficient loc pentru semãnãturi, grãdini, locuinţe private.
- E o organizare drãguţã. - Da. E acasã.
Avem permise de portarmã, conform legii americane.
Cei mai mulţi am ales sã ne exercitãm drepturile
celui de-al doilea amendament.
Dacã ţie îţi place, eu sunt încântat.
Cum ai ajuns aici?
Ca şi tine, am aşteptat nişte rãspunsuri de la guvern,
dupã ce-am fost concediat... Doar cã ele n-au venit.
Şi m-am întors la sticlã, pentru suport moral.
Pãi... am trecut prin asta.
Spre norocul meu, fermierul care deţinea locul ãsta a vãzut situaţia mea
şi m-a ajutat sã-mi schimb viaţa.
Când a murit, mi-a lãsat toate astea.
Şi am decis sã fac şi eu pentru alţii ce a fãcut el pentru mine...
Sã-i ajut pe oameni sã gãseascã un loc unde sã fie liberi.
Foarte impresionant.
Suntem întotdeauna deschişi pentru oamenii buni.
Nu ştiu...
Nu poţi rãmâne veşnic pe drum, Patrick. Trebuie sã-l laşi sã te ducã undeva.
Rãmâi peste noapte. Mai gândeşte-te, da?
- Jane, unde ai fost toatã noaptea? - Am dormit în colonie.
- Cu oamenii cu untul de arahide? - Da. Sunt chiar foarte drãguţi.
Foarte drãguţi. Şi... aerul de aici e foarte curat.
Am dormit ca un bebeluş.
Te mai întorci?
Da, imediat ce aflu cine a ucis-o pe Edith Firlock.
Ce te face sã crezi cã ucigaşul e acolo?
Pãi, ea a mers cu maşina la Gentry
ca sã se întâlneascã cu cineva de la ferma de arahide.
Adicã, de ce altceva s-ar fi îmbrãcat ca o rebelã
şi ar fi acceptat o mostrã
care ar fi putut sã-i provoace un şoc anafilactic?
- Ai vreo pistã? - Nu, dar am un plan.
- Trece ziua, cãlãtorule. - Vin imediat!
Am nevoie de un elicopter negru şi... un tanc.
- Da, cum sã nu... - Vorbesc serios.
- Cum? - Vorbesc serios!
Ştiu la ce ne-am angajat. Ştiu cã trebuie sã-l sprijinim
şi sã stãm cuminţi în faţa capriciilor lui.
Dar m-a abandonat ieri la piaţa fermierilor.
Pãi, sã ne gândim o secundã.
Jane face un efort sincer sã se acomodeze.
Nu, nu face.
Uite ce mi-a dat ieri.
Un robot.
Nu, nu e un simplu robot. Este Voltron.
Îmi plãcea la nebunie când eram copil.
Dennis... m-a lãsat baltã.
Bine. Da. Pãi, nu e frumos.
Nu! Nu, e departe de a fi frumos.
Jane a avut ceva de spus despre asta, dupã aceea?
Cine ştie!
De atunci, nu mi-a mai rãspuns la mesaje sau la apeluri.
Unde tragem linia? Cât ne mai înclinãm în faţa acestui om?
Tocmai am vorbit la telefon cu Jane.
Zice cã are nevoie de un elicopter negru, un convoi de dubiţe
şi orice aveţi care sã semene cu un tanc.
Fischer...
- Ce problemã are? - O sã-i treacã.
Despre ce naiba vorbeşti?
Eşti destul de îndemânatic cu ciocanul ãla.
Am folosit unul, o datã sau de douã ori în viaţã.
Unde ai crescut?
Care-i problema, Patrick?
Elicopterul ãla... ne dã târcoale.
Trebuie sã fie vreo problemã la frontierã.
Nu. Nu e inscripţionat, are culoare închisã.
Te gândeşti la ce mã gândesc şi eu?
Nu vor sã ştim cine sunt.
Ce-a fost asta?
Nu vreau sã sperii pe nimeni, dar aşa începe, de obicei.
Evalueazã potenţialul proprietãţii chiar înainte de a...
Înainte de ce?
Agenta FBI de ieri, pe care a pozat-o Marcia...
Încerca sã ne chestioneze despre o femeie dispãrutã.
- FBI-ul crede probabil cã noi am luat-o. - Ori am omorât-o.
Nu se poate aşa ceva.
Suntem oameni buni. Ãsta e pãmânt suveran.
Tipul e un pic paranoic, nu-i aşa?
Ãsta nu e Waco. Era doar un elicopter.
Un elicopter negru... niciodatã nu-i un semn bun...
Poate doar atunci când te-ai rãtãcit.
Mai bine sã ne asigurãm decât sã regretãm.
- Ar trebui sã ne pregãtim. - Sã ne pregãtim pentru ce?
Un elicopter negru a survolat proprietatea acum zece minute.
- Un raid? - Poate.
Un convoi de vehicule guvernamentale se îndreaptã spre noi.
- Câte? - Multe.
- Dumnezeule! - Deschid dulapul cu arme.
Aoleu! Avem nevoie de arme? Pe bune?
E doar un elicopter, câteva dubiţe...
Uşurel!
Bãieţi, chiar trebuie sã fie atât de serios?
Putem sã ne calmãm un pic?
Lãsaţi armele, oameni buni.
Haideţi! Jos armele!
În regulã. Lãsaţi jos armele.
Aşa e mai bine.
Am venit aici ca sã discutãm. Fãrã arme, vã rog.
Mã cheamã Alex Mildray. Vorbesc în numele celor din Gadsden Grove.
Dle Mildray, avem mandat ca sã cercetãm domeniul.
Ce cãutaţi?
Probe legate de rãpirea şi uciderea lui Edith Firlock.
- N-am auzit de ea. - E posibil.
Dar cineva din aceastã fermã a auzit de ea.
Domnule, noi vom intra
şi am vrea sã avem acceptul dvs înainte de a face asta.
Noi doi avem puterea de a salva nişte vieţi acum...
Dacã putem rezolva problema asta.
Vorbesc în numele fermei, dar nu decid eu.
Trebuie sã supunem la vot.
De acord.
Vã dau o orã ca sã-i convingeţi pe oameni sã stea liniştiţi.
Apoi, vom intra...
Fie cã votaţi pentru, fie cã nu.
Ce vrem sã facem, oameni buni?
- Îi lãsãm pe federali sã intre? - Nu!
Ei spun cã e un suspect de crimã printre noi.
De unde ştim cã e adevãrat?
Nu putem lãsa guvernul sã treacã peste noi.
Aşa e! Asta au fãcut toatã viaţa. Nu aşa am ajuns aici?
Alex. Îmi place ce faci aici şi vreau sã te ajut.
Mã laşi sã vorbesc cu ei?
O sã spun ceva care s-ar putea sã te şocheze,
dar dacã vei colabora cu mine,
îţi garantez cã vei ieşi din asta ca un mare erou.
Vei fi foarte popular.
Promit. Da?
Da.
În regulã, oameni buni. Cetãţeni, numele meu e Patrick.
Nu sunt doar un cetãţean.
Mai sunt şi un fel de angajat al FBI-ului.
Eşti de la FBI?
Sunt cu ei, nu sunt unul de-al lor.
- Lãsaţi-l sã vorbeascã. - Ãsta e adevãrul.
Existã un criminal printre voi...
A ucis-o pe o femeie cumsecade, pe nume Edith Firlock.
Îl pot gãsi chiar acum pe acest criminal sângeros,
şi pot sã-l iau de aici,
şi pot s-o fac fãrã sã-i las pe acei federali afurisiţi
sã intre pe proprietatea voastrã. Cum vi se pare?
Continuã.
Edith Firlock a venit cu maşina la Gentry
ca sã se întâlneascã cu cineva din trecutul ei îndepãrtat...
Un trecut în care era avocat de stânga.
Deci, cei care au mai puţin de 45 de ani,
vã rog sã vã duceţi în spatele hambarului.
Cei sub 45 de ani... în spatele hambarului.
Ceilalţi, vã rog... Rãmâneţi aici.
Iatã ce bãnuiesc cã s-a întâmplat...
Edith Firlock cunoştea o mulţime de grupuri radicale marginale,
de pe vremuri.
Unul dintre prietenii de atunci... este cãutat de poliţie...
...şi foloseşte ferma voastrã ca sã se ascundã.
Cred cã Edith a aflat asta şi a venit sã-i facã o vizitã.
Vreun amator?
Criminalul mai deţinea şi o armã de foc.
Care de aici nu are armã?
În spatele hambarului, vã rog. Acum ne apropiem.
Criminalul începe sã devinã agitat.
Criminalul simte cã s-a încãlzit brusc aici.
Criminalul începe sã simtã cã-l ia cu leşin, e foarte cald.
Nu eşti tu... şi nici tu.
Acum, ne apropiem foarte, foarte mult.
Aş sugera cã ucigaşul o poate vedea acum pe Edith...
...de câte ori clipeşte.
Da. Tu poţi s-o vezi, corect?
Venind pentru revanşã. Exact în colţul ochiului.
Biata femeie!
Înceteazã!
Marcia, nu-i aşa? Care e numele tãu real?
E o minciunã!
Amintiţi-vã cine e! E agent federal!
- El e duşmanul! - Marcia...
Marcia! Marcia!
- Nu vrei sã faci asta. - Nu-mi spune tu ce vreau!
M-am sãturat sã le spui tuturor ce vor, ce sã facã, cum sã gândeascã!
Marcia... s-a terminat.
ţi-am verificat amprentele şi am aflat o poveste interesantã, Marcia.
Sau... poate-ar trebui sã spun... Rachel.
În 1986, ai fost implicatã într-un atac eco-terorist cu bombã,
chiar la sud de graniţa canadianã.
Tu numeşti asta "terorism".
Noi îi ziceam "eliberarea naturii".
Fondul de apãrare al lui Edith Firlock te-a reprezentat
pânã când ai fost eliberatã pe cauţiune şi-ai dispãrut.
27 de ani înseamnã o perioadã lungã ca sã fugi tot timpul.
Nu-i aşa de rãu, odatã ce treci de primii zece ani.
Pânã când trecutul îţi apare în prag.
A zis cã mi-a vãzut poza pe nu ştiu ce blog de cãlãtorii
şi cã m-a recunoscut imediat.
Rachel Solket...
...cred cã trebuie sã discutãm.
Mi-a zis cã, dacã ea m-a gãsit,
e doar o chestiune de timp pânã sã mã gãseascã autoritãţile.
- Deci, Firlock a venit ca sã te ajute. - Da... Sã mã ajute sã mã predau.
Dar nu aveai nicio intenţie sã te predai.
Absolut niciuna.
Şi ai împuşcat-o la ferma lui Phelps, dupã care te-ai întors la piaţã.
Trebuia sã lase lucrurile aşa cum erau.
Da. A fost doar vina ei.
- Salut, LaRoche. Ai vreo veste? - Am un mandat.
Am o adresã din Sacramento. Mã duc într-acolo acum.
- Super. Unde este? - Se pare cã e în zona depozitelor.
Bine. Trimite-mi adresa. O sã te însoţesc.
Nu mai ţii minte nimic din ultima noastrã conversaţie?
Ba da, dar pot sã te ajut.
O sã cercetez eu şi o sã te informez dacã gãsesc ceva care sã merite deranjul.
- Ascultã, LaRoche, eu... - La revedere, Rigsby.
- Bunã, iubito, ai prins asta? - Da.
Se pare cã se îndreaptã spre Elk Grove.
O sã-ţi trimit un mesaj cu adresa, când opreşte maşina.
Mersi.
Wayne... Ai grijã!
- Te iubesc. - Te iubesc.
Bunã!
- Ce vrei? - Voiam doar sã-mi cer scuze
cã te-am lãsat acolo fãrã un mijloc de transport.
- Înţeleg. Datoria înainte de toate! - Da.
ţi-am adus chestia aia pe care ţi-o doreai.
Dumnezeule! De unde ai...
- De unde ai asta? - Mi-a dat-o Jane.
ţi-a dat Jane o baghetã fermecatã?
Când eram micã,
credeam cã pot schimba multe lucruri, dacã aş fi avut una din asta.
Ce fel de lucruri sã schimbi?
Pãi, sã devin invizibilã,
sã mã transport în locuri magice.
Probabil cã ai fost dezamãgitã, când nu a funcţionat.
N-am avut niciodatã o baghetã magicã.
Mama credea cã toate chestiile astea de prinţesã sunt nişte prostii.
Avea dreptate, bineînţeles.
Bineînţeles.
Voi, foştii agenţi BIC, aveţi o chestie: sunteţi previzibili.
- Pot sã-ţi explic. - Trebuie sã cercetez clãdirea singur.
Tu rãmâi afarã.
Poliţia!
Am mandat de percheziţie!
Rigsby!
E totul în regulã?
Nu. Nu e în regulã. Locul ãsta e înfiorãtor.
Dacã tu crezi cã voi cerceta magazia asta singur,
te înşeli amarnic.
Auzi asta?
Da. Parcã vorbeşte un bãrbat.
J.J.!
Câinele... meu.
E în regulã.
Doar... rãmâi cu mine.
Stai cu mine... stai cu mine.
E în regulã.
Traducerea şi adaptarea: Cornelia